Der er fri bane. Sensorerne har ikke registreret noget.
Mr. Spock?
Tyngde, ingen ændringer.
Warp 3, mr. Sulu. Beta 6 skal have deres forsyninger.
- Få os ud af det her tomrum. - En stjerneørken.
Man tænker på sandklitter, oaser, luftspejlinger...
Sol og palmer. Vi er 900 lysår fra den slags ørkener.
En ørken er et tørt, goldt område.
Jeg forstår ikke, hvorfor De bliver nostalgisk.
Det undrer mig ikke.
Hvilken luftspejling kunne forstyrre Deres perfekte hjernebølger?
Tak, dr. McCoy.
Fortsætter planmæssigt til kvadrant 904. Beta 6 er otte dage væk.
- Ser De noget? - Mærkeligt.
Der er en stor rumforskydning.
- Kan De bekræfte det? - Der er intet forude.
Vi må være i en eller anden lyswarp.
Lad os se.
Planetstort jernkisel-legeme, størrelse 1 -E.
Vi passerer tæt forbi.
Uforståeligt, at vi har overset det.
Men her er det. Der er ikke tid til at undersøge sagen.
Saml data ind til computerne.
Uhura, giv besked om fundet på underrumsradioen.
Der er kraftig støj.
Planeten må være en naturlig radiokilde.
Få os uden for rækkevidde. Drej 40 grader til styrbord.
40 grader.
Sulu!
De er væk!
Fuld kraft bak.
Rummet, den sidste grænse.
Dette er beretningen om stjerneskibet Enterprise
og dets fem år lange togt, hvor det skal udforske nye verdener
og finde nyt liv og nye civilisationer
og dristigt drage ud i det ukendte.
Skibslog, stjernedato 2124,5.
Spock på vegne af kaptajn Kirk.
Vi kredser om en ukendt planet i stjerneørkenen.
I fire timer har vi ledt med lys og lygte
men kaptajn Kirk og rorsmand Sulu er væk.
Skibet er på rød alarm.
Vi har ledt overalt.
De er væk.
Der er ikke liv på overfladen, i al fald ikke ifølge instrumenterne.
Instrumenterne virker. Fortsæt sensorsøgning.
- Har De tjekket alle bølgebånd? - Ja. Uden svar.
Anmoder om overførsel til overfladen med henblik på eftersøgning.
Jeg er enig med DeSalle. Hvad venter vi på?
Jeg tager beslutningerne. Jeg har ansvaret for sikkerheden.
Mr. Jaeger, hvad er de geofysiske forhold?
Der er ingen jord eller vegetation. Atmosfæren er varm og giftig.
Hyppige tornadoer og vulkanudbrud.
Dødelig for alle livsformer uden ilttilførsel.
Forventet overlevelsestid for to ubeskyttede individer?
- Ikke ret lang. - Se, mr. Spock.
HILSENER OG LYKØNSKNINGER
Hilsener og lykønskninger.
Send følgende:
U.S.S. Enterprise til signalmand på planeten.
Giv Dem til kende.
Hip, hip, hurra.
Og noget, der udtales "hallo".
Er det en spøg?
Alle teorier er mulige, mr. DeSalle.
Der er i hvert fald liv på den planet.
De har helt ret, doktor. Gør klar i transporterrummet.
Melder mig til eftersøgning.
De og jeg må blive her.
Mr. DeSalle, udstyr en patrulje med sendere og iltudstyr.
Mr. Jaeger, Deres geofysiske viden kan være livsvigtig.
Dr. McCoy tager med.
Hvis de mærkelige signaler kommer fra kaptajn Kirk eller Sulu
har de ikke deres fornufts fulde brug. Træd af.
Ikke flere beskeder, sir. Men jeg har låst fast på kilden.
Fint. Send mr. Scott koordinaterne.
Tag kontakt, straks De er nede.
Brug laserfyret om nødvendigt.
- Klar? - Ja, mr. Spock.
Aktivér.
Hvor er stormene?
Atmosfæren er mage til vores.
DeSalle til Enterprise.
Den virker ikke.
- Ikke noget svar. - Bliv ved at prøve.
Noget blokerer for signalet. Jeg finder noget åbent land.
Jaeger og McCoy!
Hvor i himlens navn er vi?
Se.
Der kommer ikke noget. De er ligesom voksdukker.
De er nogle ypperlige trofæer.
De vil vel gerne have dem tilbage.
Hvor er vi?
Velkommen til en fredelig oase på den stormfulde planet Gothos.
- Hvad er der sket? - De forsvandt efter Sulu.
Vi har ledt efter jer i fire timer.
Tilgiv mig min excentriske måde at bringe Dem herned.
Da jeg så Dem, kunne jeg bare ikke dy mig.
Jeg er kaptajn Kirk fra stjerneskibet Enterprise.
De er kaptajn for disse brave folk. Mine bedste lykønskninger.
Elskværdigt af Dem at falde forbi. Helt forrygende.
- Hvem er De? - General Trelane. Pensioneret.
Til tjeneste. Mit hjem er Deres hjem.
Vi har mistet kontakten til skibet.
Jeg er beæret over besøg fra den planet
som er min hobby.
Jeg vidste ikke, De var i stand til at foretage slige rejser.
Bemærk perioden. 900 lysår fra Jorden.
Den ville kunne ses igennem et stærkt teleskop.
Jeg har kigget på Deres livlige lille Jord.
Så har De kigget på livet for 900 år siden.
Jaså? Har jeg lavet en tidsfejl?
Hvilket fejlgreb. De skulle jo føle Dem hjemme.
- Jeg har virkelig ramt stilen. - General Trelane...
Pensioneret. Nu er jeg bare squire.
Kald mig "squire". Det lyder godt.
Hvorfor holder De os fanget?
Fanget? Vås! De er mine gæster.
Jeg har netop afsluttet studierne af Deres fascinerende verden.
De kom på det mest gunstige tidspunkt.
Jeg vil vide alt om Deres krige og erobringer.
Vi er rejst ud i fred.
Vi slås kun, når vi ikke har noget valg.
- Officielt, ja. - Vi skal tilbage til vores skib.
Vissevasse. De bliver og spiser.
Jeg vil vide, hvordan De har det med krig og drab og erobring.
De er en af de få arter, der dræber Deres egne.
Ikke endnu. Sæt den på chokstyrke, DeSalle.
Sagde De DeSalle? Un vrai Français?
- Jeg har franske forfædre. - Vive la gloire! Vive Napoleon!
- Jeg er stor beundrer af Napoleon. - Mr. DeSalle er vores navigatør.
Dr. McCoy er læge, mr. Sulu rorsmand.
Carl Jaeger er meteorolog.
Velkommen, min gode læge, ærværdige herre.
Er det hans spøg?
Und Offizier Jaeger, ein deutscher Soldat, nein?
Eins, zwei, drei, vier, gehen wir mit dem Schießgewehr!
- Jeg er videnskabsmand, ikke soldat. - Vi er alle soldater under overfladen.
Og vi elsker uniformer.
Sikke et interessant våben, De har der.
Lad mig se det.
Ja. Lad mig se. Hvordan virker det?
Det her er dræbende, det her er ikke.
Uforligneligt!
Knusende! Den kan dræbe millioner.
Hvor begynder De? Er vi Deres næste mål?
Det er typisk for Deres art.
Når De ikke forstår noget, bliver De bange.
Jeg kender næste spørgsmål.
Hvordan har jeg fået alt det her?
Vi, det vil sige jeg og andre, har udviklet et system
som kan omdanne stof til energi og tilbage igen.
Ligesom vores transporter.
Et primitivt eksempel på en langt mere forfinet proces.
Vi overfører ikke bare stof fra sted til sted.
Vi kan ændre dets form.
Har De skabt denne salon?
Ved at omdanne stof på planeten?
- Præcis. - Jaså.
- Hvordan har De... - De spørger i en uendelighed.
Vær glade. Glem sorgerne.
Lad os hygge os i en sand soldaterånd.
- Vi skal af sted. - Nu er De uhøflig.
De kan ikke tage af sted. Jeg må vist demonstrere min styrke.
Ja.
Sådan er planeten uden for min venlige verden.
De arter Dem fremover, ikke sandt?
Ellers bliver jeg meget, meget vred.
Kaptajnens log, stjernedato 2125,7. Spock på vegne af kaptajn Kirk.
Vi har kredset 14 gange
uden at få kontakt med officererne eller patruljen.
Underrumskommunikationen er blokeret.
Men sensorerne virker takket være omdirigeret impulskraft.
Vi har fundet et lille område, der virker forholdsvis stabilt.
Der er helt fredeligt, men hvordan forklarer man det?
Det er der bare, kunstigt eller et naturfænomen.
Man kan i hvert fald leve der.
Ja, men man kan ikke komme omkring.
Finindstil sensorerne og find alle livsformer.
Det er ikke sikkert, det er vores folk.
Rigtigt. Men hvis kaptajnen er der og lever
må han være der.
Vi overfører alt levende.
- Et skud i tågen? - Eller handlingslammelse.
Det er Deres flag og bannere
tilbage til korstogene, Hannibals soldater
græske krigsgalejer og persiske horder.
Se det for Dem.
Tusinder af mænd, der syngende marcherer i døden.
Får det ikke blodet til at bruse?
Hvor kan han komme fra? Hvem er den galning?
Eller hvad er han? Jeg har målt ham.
Resultatet var utroligt.
- Er han levende? - Ikke i vores forstand.
- Ingen spor. Nul. - Han er altså død?
Det fremgår ikke, at han findes. Hverken levende eller død.
Se ilden.
Den brænder helt roligt uden at afgive varme.
Ild uden varme. Han tror, det her er Jorden
uden at tænke på tidsforskydningen.
Hvad han end er for en, er han ikke særlig velinformeret.
- Han begår fejl. - De har nok snedige planer?
Dem glæder jeg mig til at se.
Vi har ikke planlagt...
Tro ikke, at jeg ikke forstår at værdsætte en krigslist.
Tværtimod. Jeg beundrer hele Deres art.
Så må De også forstå vores pligtfølelse.
Vores skib behøver os.
Jeg kan ikke slippe Dem nu. Jeg kedede mig, før De kom.
- De bliver. Jeg insisterer. - Hvor længe?
- Til det er slut. - Hvad?
Få det bedste ud af en uvis fremtid.
Nyd dagen i dag. Hvem ved, om morgendagen kommer?
Vores kolleger leder efter os.
Jeg må se denne bekymring og adskillelsesangst.
Der er 400 mænd og kvinder på det skib.
Kvinder! Har De medlemmer af det smukke køn om bord?
Hvor charmerende!
De er sikkert alle skønne. Jeg skal nok være galant.
- Jeg henter dem straks. - Nej.
- Nej? - Vi har leget længe nok.
- Det er vigtigt personel. - Jeg gør, hvad jeg vil.
Det burde De have forstået.
- Det er et transportersignal. - Et transportersignal?
Hvad betyder det?
At festen er slut takket være mr. Spock.
Vent! De har ikke fået lov at tage af sted.
Stop. Jeg vil ikke have det!
Alle til posterne.
Kunne scannerne se igennem strålingsfeltet?
Nej. Vi beamede alle livsformer i området op.
Trelane er ingen livsform. Så var han på vej.
Gør klar til højeste warp.
- Jeg var så urolig. - Scotty...
Vi skal væk fra den galning i en fart.
Ryster jeg af latter eller skræk?
Hvad var der dernede?
Det var... Glem det.
Se!
Hvor er Deres våben? Udstiller De ikke Deres våben?
- Trelane. - Bare rolig.
Jeg er ikke vred på Dem.
Men denne mr. Spock...
Som tog Dem fra mig på denne skamløse facon.
- Hvor er han? - Her.
Da ikke en officer. Han er ikke et menneske, vel?
- Min far er fra planeten Vulcan. - Er de indfødte en rovart?
Ikke normalt. Men der har været undtagelser.
Har der det? Han skal straffes.
- Jeg værdsætter ham højt. - Jeg kan ikke lide ham.
- Forsvind herfra. - Alle kommer med mig.
- Vi bliver her. - Vås.
Jeg har planlagt et fortryllende ophold.
Det skal De ikke ødelægge.
Desuden er min salon meget mere smagfuldt indrettet.
- Ikke sandt? - Nej.
Men meget mere passende, gode herre.
De...
Hvilken primitiv vrede. Den rene, skære vildskab.
Slip ham.
Vi har ingen fasere.
Jeg må ikke skræmme Dem for meget.
Men De må ikke tirre mig.
Kom så. Nu glemmer vi Deres dårlige manerer.
Lad snakken gå lystigt.
Lad den gode mad glæde ganen og nyd det hyggelige selskab.
Sæt Dem ned, doktor.
De har forsømt Deres pligter, hr. kaptajn.
De har ikke præsenteret mig for de yndige damer.
- Det er general Trelane. - Pensioneret.
Damerne må kalde mig den enlige squire af Gothos.
Løjtnant Uhura.
Et nubisk klenodie.
Utvivlsomt fra et af Deres erobringstogter.
Hun ligner dronningen af Saba.
Og det...
Er det det ansigt, som sendte en flåde ud
og brændte Ilios' tårne?
Væne Helena, gør mig udødelig med et kys.
Skibsassistent Teresa Ross.
Vores videnskabsofficer, mr. Spock.
De ved vel, at det er af respekt for kaptajnen, at De er med?
- Ja. - Jeg kan ikke lide tonen.
Udfordrende. Udfordrer De mig?
Jeg bryder mig ikke om intellekt uden selvdisciplin.
Eller om magt uden formål.
De har ét forsonende træk.
De er uforskammet. Det må stamme fra mennesket i Dem.
Kom, min lille nymfe. Dans med Deres tilbeder.
Lad os få lidt munter musik.
- Jeg kan ikke spille. - Vissevasse.
Hvor længe skal vi lege med?
Til vi finder en udvej.
Lige nu tager vi imod hans gæstfrihed.
Smag på maden. Halm smager bedre end kødet.
Og vand er bedre end cognacen. Intet smager af noget.
Uappetitligt, måske, men meget logisk.
Det magiske ord. Finder Deres logiske sans det her fascinerende?
"Fascinerende" bruger jeg om det uventede.
I dette tilfælde rækker "interessant".
Er det her ikke uventet?
At mad og drikke ikke smager af noget? Nej.
Trelane kender Jordens former, men ikke substansen.
Hvis han kan tage fejl, er hans magt begrænset.
Noget hjælper ham.
- Tydeligvis. - En maskine?
En tingest?
Noget, der gør tingene for ham.
Er vi ikke et yndefuldt par?
Bortset fra én ting. Den kjole passer ikke ind i stilen.
Det var bedre.
Den flotte kriger og hans elegante dame.
Det spejl er en del af hans ego.
- Han viger ikke fra det. - Er det ego eller noget andet?
- Forklar. - Spejlet.
- Hvad med det? - Han holder sig i nærheden af det.
- Måske af forfængelighed. - Nej, det er ikke derfor.
Hvilken maskine ville kunne lave det her?
En, der kan omdanne energi til stof ved hjælp af tankebølger.
Den har stor hukommelse og er meget sofistikeret.
En computer, men meget større.
Kunne maskinen være i dette hus?
Næppe. En ting, der skal holde planetens atmosfære ude, er enorm.
- Jeg er enig. Så er der frit spil. - Frit spil?
Hvis jeg ikke tager meget fejl
kan jeg slukke hans lys ved kilden.
Tag det ikke for tungt, d'herrer.
Hans handlinger udspringer af et umodent, uligevægtigt sind.
Det hørte jeg godt. De må vist væk.
Jeg er kun lige begyndt.
Lad min besætning være i fred.
- Lad være at danse med ham. - Bliver De vred?
Og af med de gaver!
- Kaptajnen er vist jaloux. - Hold Dem fra hende.
Hvor sjovt barbarisk.
De er påtrængende!
Det er sagens kerne, ikke?
De slås om kvinders opmærksomhed.
Hvis De vil slås, så værsgo.
- Udfordrer De mig til duel? - Hvis De tør.
Det er uforligneligt. Det kan jeg ikke modstå.
Et sæt som det, der dræbte den heltemodige Alexander Hamilton.
Og hr. kaptajn...
Jeg rammer aldrig ved siden af.
Kaptajnens log, stjernedato 2126,1. Forsinket rapport.
Hele broen er ufrivilligt gæster hos denne Trelane.
Vi er magtesløse.
Vores eneste chance er at lege med.
Jeg vil lege "ærens mark".
Alt afhænger af min ene chance med den gamle pistol.
Hvor fascinerende. Jeg skal deltage i en duel.
- Klar? - Ja.
Vi afprøver hinandens mod, og så...
Så får vi se.
- Ikke mere snak. - Som De vil.
Må den bedste mand vinde.
Vent. Jeg blev udfordret, så jeg vil skyde først.
- Vi skyder samtidig. - Det er min leg og mine regler.
Men hvis De skal overtales...
- Godt. - Hr. kaptajn...
Og nu, hr. kaptajn, hvad er det, man siger?
Min skæbne er i Deres hænder.
- De har ødelagt det hele. - Maskinen.
- Underumsstøjen er væk. - Kontakt skibet.
Hvilken forræderisk art.
Det er slut. De har mistet Deres magt.
De fortjener min vrede. Tag tilbage til skibet. Alle sammen!
Bered Dem. De er alle dødsens. Især Dem.
Trelane...!
Vi tager af sted nu.
Her er kaptajnen. Beam os op for fuld fart.
- Sæt kurs mod Beta 6. - Javel, sir.
- Fuld acceleration. - Fuld acceleration.
Nødwarp, så snart det er muligt.
Klar til warp.
Skal jeg rapportere til Flådekommandoen?
Ikke endnu. Vent, til vi er uden for rækkevidde.
- Kender vi hans rækkevidde? - Vi kan gætte.
Der hvor vi kom ind i solsystemet.
Ingen tegn på forfølgelse.
- Må jeg klæde om? - Ja, det tror jeg.
Ikke mere Askepot.
Gudskelov.
Det er svært at tro, at det er sket.
- Vi er klar til warp. - Legeme forude.
- Kollisionskurs. - Hårdt til bagbord.
- Det var Gothos. - Gothos?
- Har vi fløjet i ring? - Ikke ifølge instrumenterne.
Gothos igen.
Kræng, mr. Sulu.
- Katten efter musen. - Vi er musen.
- 90 grader til styrbord. - Drejer, kaptajn.
- Vi kommer ikke fri. - 90 grader under bagbord. Ret op.
Sving fuldført. Fortsætter mod planeten.
Eller den mod os.
Tag farten af. Gør klar i transporterrum.
- De lader Dem ikke beame ned. - Jo, jeg vil tale med Trelane.
Han skal slippe vores skib. Klar ved senderen.
Hvis De ikke har hørt fra mig om en time, så tag af sted.
Fangen må komme nærmere.
Trelane.
Enhver demonstration vil komme Dem til skade.
Og denne gang lader jeg mig ikke knuse.
- Jeg er træt af Deres lege. - Disse ringe væsener er absurde.
Kaptajn Kirk, De er tiltalt
for forræderi mod højere myndighed, sammensværgelse
og forsøg på at anstifte oprør.
- Hvad påstår De? - Jeg påstår ingenting.
Alt, hvad De siger, vil blive brugt imod Dem.
- Jeg vil have mit skib tilbage. - Irrelevant.
De kan ikke lide vores overlevelsesvilje.
- Uhørt. - Ret vreden mod mig.
Det var mig, der ødelagde spejlmaskinen.
Troede De ikke, jeg havde andre hjælpemidler?
Jeg tog chancen. Jeg betaler prisen for, at jeg tog fejl.
- Så erkender De? - Ja, alt.
Bare lad Enterprise fortsætte.
- Opblæste... - Uvæsentligt.
De har ikke gjort Dem noget. Vi er ikke Deres legetøj.
Stille. Sagen er slut. De kendes skyldig i alle anklager.
Ifølge Deres egne love gives kun én straf.
De skal hænges, indtil De er død, død, død!
Kaptajnens log, stjernedato 2126,3. Næstkommanderende Spock.
Stadig intet nyt fra kaptajnen.
Fristen er snart udløbet. Jeg må snart forsøge at komme væk.
Jeg troede ikke, det var muligt.
Jeg gjorde det. Jeg blev vred. Jeg følte ægte raseri.
Forsøget lykkedes.
- Det glæder mig, De ikke blev skuffet. - De er stadig vred.
Jeg havde gerne forlænget det øjeblik.
Nå, pyt. Har De et sidste ønske?
Hvis De tror, jeg bare stikker hovedet i løkken...
De har ikke noget valg.
Det er trættende. Det er så let.
Det er Deres problem. At alt er let.
De har en dårlig vane. De ved det bare ikke.
De tænker ikke. Det er Deres problem.
De overser muligheder. Som Deres vrede før, og min nu.
De nød den, men den var der takket være mig.
Ved De hvorfor? De er et klodset, udueligt fjols.
- Pas på. - De kan opleve noget helt unikt.
Og så forspilder De chancen. Slå mig bare ihjel.
Hvor er sporten i en simpel hængning?
- Sport? - Ja.
Rædslen, spændingen, morskaben.
Nu bliver jeg nysgerrig. Hvad vil De foreslå?
En personlig konflikt imellem os.
Ikke som duellen, men den ægte vare.
Indsatsen er et menneskeliv. Mit.
- Ja! Ja! - Nemlig.
- Går De med til det? - Ja.
Men De kan gøre det endnu bedre.
Der er ikke meget sport i at dræbe mig med et sværd.
Nej, det bliver kedeligt. Vi finder noget mere fantasifuldt.
Lad mig se.
En jagt. En kongelig jagt. Jæger mod jæger.
De gemmer Dem i skoven, og jeg finder Dem.
- Hvad siger De til det? - Det lyder godt.
Men jeg vil også have noget ud af det.
- Lad os hæve indsatsen. - Indsatsen?
Ja. Slip skibet fri, mens vi leger.
Lad det fortsætte. Til gengæld får De en dyst, De vil huske.
Dem og Deres skib.
Hvis det giver lidt krydderi.
Det er i orden.
Jeg må ikke finde Dem for hurtigt.
Lad mig give Enterprise besked.
Som De vil.
Enterprise. Her er Kirk, kan I høre mig?
Kom væk hurtigst muligt. Jeg prøver at vinde tid.
Hører I mig?
Enterprise...
Kaptajn Kirk!
Det er alt for let.
Enterprise, kan I høre mig?
Touché. De fik det første point.
Men jeg kender ikke den her leg.
Vi fortsætter.
Enterprise? Enterprise!
Hallo!
- Det var en ædel kamp. - De lovede at slippe skibet.
Det er en dejlig sport. Alle de andre skal være med.
Det er altså sejr. Den smager sødt.
- Ned. Ned på knæ. - De har ikke vundet.
- Jeg kan gennembore Dem. - De har ikke vundet noget.
- Ned på knæ. - Nej!
- Smager det stadig sødt? - Det er en ordre. Jeg vandt.
- Jeg giver mig ikke. - Gør, hvad jeg siger!
- De knækkede mit sværd! - De har meget at lære om at vinde.
Trodser De mig?
De har meget at lære om alt.
Det skal De få betalt. De har ikke spillet efter reglerne.
Trelane.
Nej!
Nej. Det var kun min planet.
- Nu er det nok. - Jeg havde det lige så sjovt.
Du er ulydig og ond. Vi har sagt det før.
- Du skal ind nu. - Jeg vil ikke ind.
- Jeg er general. - Kom så, Trelane.
- Hvorfor? Jeg har ikke gjort noget galt. - Kom så med dig.
Jeg vil kigge på mine dyr.
Det er ikke at kigge.
Du skal passe dine kæledyr.
Jeg var lige ved at vinde.
Det er levende væsener. De kan tænke.
- Nej, I så det selv. - Du forstår det, når du bliver voksen.
- Kom så. - I sagde, jeg måtte.
I lovede! Jeg må aldrig have det sjovt.
Hold op med det vås, ellers er det slut med at lave planeter.
I så det selv. Jeg var lige ved at vinde.
Jeg ville have vundet. På ære.
- Nej, Trelane. - Nej, Trelane.
Jo, jeg ville så. Jo, jeg ville.
Vi beklager, at De og Deres kollegers livsbane blev forstyrret.
- Hvem er De. Hvem er Trelane? - Tilgiv vores barn.
Vi har været for bløde. Han bliver straffet.
Han havde ikke fået lov at fange Dem, hvis vi havde vidst, De var så sårbar.
Tilgiv os.
Vi sørger for, at De kommer tilbage.
Tag imod vores undskyldninger.
Kaptajnen til Enterprise.
- Vi hører Dem. - Beam mig op, mr. Spock.
Vi er fri.
Sænker warp. Warp 4.
- Indflyvningskanaler klar. - Beta 6 melder klar.
Normal kredsløbsprocedure.
- Kaptajn... - Tænker De stadig på Trelane?
Hvad kalder vi ham?
Tanker? Intellekt? Legemliggjort energi? Overvæsen?
- Han skal klassificeres. - En krigsgud.
- Det er ikke passende. - Så en lille dreng.
- Og en uartig en. - Det ser underligt ud i arkivet.
Han var en underlig dreng.
Hans numre lignede sikkert dem
De lavede som barn.
- Numre? - Ja.
Dyppe pigernes hår i blæk, stjæle æbler fra naboerne...
Binde dåser på...
Undskyld, mr. Spock. Jeg burde have vidst bedre.
Det glæder mig.
Oversat af Susanne Nielsen